Cred că iarna, dar nu acesta de acum sau din ultimii ani. Îmi amintesc cu nostalgie de iernile din copilărie , când mă trezeam într-o dimineață oarecare și brusc totul afara era complet alb. Parca acum vad covorul de zăpadă ce se așternea pe jos, stratul gros de pe acoperișuri și fulgii mari și zdraveni care continuau să cadă unul după altul. Entuziasmul cu care mă infofoleam ca sa ies degraba in gerul de afară și să construiesc un om de zăpadă, eram cea mai fericita fetia când apărea prima ninsoare din an. Acum eu aștept o fetiță care se v-a naște în această iarnă și aștept cu toată speranța din suflet să revăd aceasta imagine pe care mi-o amintesc , ca sa mă bucur împreună cu ea❄️☃️