Padam. Padam u prazno prevrćući se u vazduhu. Odjednom, osećam nečiju ruku. Drži me, ne dopusta da padnem.
"Ne boj se, držim te"- začuo se milozvučni muški glas.
Naglo sam podigla glavu i ugledala nepoznatog plavookog mladica. Gledala sam ga direktno u oci pokušavajući da saznam nešto od njih.
"Hej, tu sam. Ne boj se"- povikao je ponovo.
Pogledavši ispod sebe videla sam duboku tamu koje me privlači k sebi. Pokušavala sam da skrenem pogled, ali bezuspešno. Bilo je nešto u toj tami sto me je privlačilo, i nisam mogla da objasnim samoj sebi zbog čega. Osetila sam kako stisak ruke popusta i kako tonem u tu tamu sve vise i vise.
"Helena, neee!!!"-vrištao je na sav glas plavooki mladić, ali uzalud..vise mi nije bilo spasa.
"Ahh, zar opet?"- upitala sam samu sebe probudivši se iz sna. Šta je to sa mnom? Koji mi je ovo put da sanjam isti san? Istog momka i istu tamu?
Bolje da požurim, ne bih ponovo da zakasnim u školu. Navučem na sebe crne poderane farmerke i džemper, kosu vezem u neurednu pundju i trčećim korakom sidjem niz stepenice.
"Striče, jesi li tu?"-tražim ga pogledom, ali izgleda da nije tu. Kako god, bolje da krenem. Izadjem iz kuce, stavim slušalice i pustim moju omiljenu pesmu "What if God".
Padaće kiša izgleda...nebo je sumorno i puno tamnih oblaka, tipično za jesen. Pogledam na sat i vidim da kasnim. Moraću prečicom, kroz sumu ako ne želim da ponovo dobijem neopravdani. O ne, osećam nekoliko kapljica na svom licu. Počela je kiša.
"Dodjavola, zar sam ovoliki baksuz?"
Pokušavam da sto brze trčim, ali s obzirom da u poslednje vreme nisam u formi stanem na sekund da uzmem vazduha. Oo da, ovaj dan je lose počeo.
Ulazim u školu i trčim do učionice. Pokucam, a zatim udjem.
"Gospodjo Tvombli, znam da je ovo drugi put ove nedelje da kasnim ali nisam ja kriva.."
"Helena, učini uslugu nama a i sebi i prestani sa izgovorima. Sada sedni na mesto, imamo test"-ljutito izgovori gdja Tvombli.
Sedam na mesto i vadim stvari potrebne za čas. Divno, nije dovoljno sto sam pokisla kao mis nego imam i test. Može li ovaj dan biti gori?
Škola se brzo završila na moju sreću. Test i nisam bas dobro prosla, ali hej koga briga, jednom se zivi. Uputim se ka obliznjoj cvecari, kupujem dva buketa belih ruza i krecem ka groblju.
![](https://img.wattpad.com/cover/223375611-288-k401685.jpg)
YOU ARE READING
San o prošlosti
FantasyMlada devojka po imenu Helena saznaje da je ceo njen život laž kada upozna misterioznog mladića iz njenih snova. Da li će uspeti da se izbori sa mračnim silama koje je vrebaju?