Jeg hører ett klikk bortefra der gutten jeg så på sitter, jeg snur meg ikke jeg bare ser hva jeg har fått med meg, fars klokke, store sko, tettsittende jeans, og en amerikansk militær jakke... Ikke noe lapp eller no... Jeg blir avbrutt i tenkingen av gutten jeg så på fløt framfor meg... "Er du helt idiot? Gå tilbake til plassen din og ta på setebelte det er bare minutter til vi er nede!" Sier jeg surt han himler med øynene "jeg er finn, hva er ditt navn da, princess?" " går du tilbake til plassen din hvis jeg sier navnet mitt?" "Ja men-" "Clarke...clarke griffin" avbrøt jeg han. Han ser på meg i noen sekunder før han sakte går tilbake til plassen sin, etter han satt seg ned var det to andre tufser som bestemte seg for å gå ut av setene deres, etter fem minutter smalt vi hardt i bakken selen borer seg inn i nakken min.
Folk begynner å reise seg og gå mot utgangs døra, jeg løper bort til de to tufsene som ikke satte seg ned som nå ligger helt urørlig på metallgulvet... " levende?" Finn sto over meg. " det er din skyld." Svarer jeg irritert tilbake "hvordan kan det være min skyld?!" Han høres forskrekket ut... "Du gikk ut av setet ditt og ga dem ideer til å gjøre det samme!" Skriker jeg mot ham.. Alle sto i en ring rundt oss og stirret på oss... Jeg reiser meg og går mot døra, det sto en annen fyr der litt eldre enn meg som sto å snakket til alle, jeg strekker meg for å åpne døra men han tar tak i armen min og drar meg tilbake "ap ap ap ap... Ikke rør" jeg sukker og går inn i mengden så jeg ikke kan bli sett, når det eldre fyren var i talen sin kom det en jente gående mot ham mens hun skrek på ham "hva gjør du her!?" Sier hun surt. "Octavia, jeg kunne ikke la lillesøsteren min gå alene til en ukjent planet..." Sier han rolig tilbake... Lillesøster? Det er ikke lov med mer enn ett barn på 'the ark' det betyr at moren må være død nå..."Men bellamy, du risikerer livet ditt her nede..." Hun ser trist ut " jaja Octavia, skal jeg gjøre det godt igjen med at du blir det første mennesket som har gått på jordas overflate på over 100 år? " hun ser usikker ut men tar sjangsen.. Fyren som heter Bellamy ler og åpner døra... Alle er helt forundret over synet de for se... Grønt.. Frodigt .. Trær... Dyr, fugler.. "Wow..." Sier alle i kor...
![](https://img.wattpad.com/cover/35035285-288-k441469.jpg)
YOU ARE READING
Mellom liv og død
Science FictionDet blonde håret mitt som nå hadde blitt rosa etter alle de grusomme tingene jeg hadde gjort på altfor mange mennesker... Før var jeg bare en uskyldig jentunge som kom ned til jorda fra verdensrommet etter 2 verdenskrig, vi var hundre stykker som bl...