Octavia skyter nålen inn igjen, jeg slipper ut ett hyl, bellamy kommer bort og holder hånden min, murphy bare ser bekymret på meg "2 av 14 sting tipper jeg.." Spør jeg octavia "2 av 18" svarer hun, hun skyter den inn igjen, jeg biter i leppen min, jeg begynner å blø, jeg spytter ut blodet på gulvet, crystal går bort å lukter på det, hun nyser og kommer bort til meg igjen "få noe å bite i" sier jeg til murphy, han gir meg et setebelte. "Klar?" Spør octavia jeg nikker før jeg jeg fester tennene mine hardt ned i belte når hun tar inn nålen, en tåre faller, bell tørker den bort, sånn går det resten av tiden.. -
Når octavia er ferdig leter hun etter noe hun kan ta rundt magen min, tydeligvis er det murphy sin tur til å rive av en bit av t-skjorta, jeg sender han ett smil, han smiler tilbake "vel vi burde la henne sove" sier bell fort "ikke ta crystal da" sier jeg smilende til bell "neida" svarer han smilende tilbake, crystal hopper opp i hengekøyen min mens hun logrer vilt, de andre klatrer ned stigen etterpå slukner jeg som ett lys
-
BELLAMY POV
-
Liker murphy henne? Liker clarke murphy..? Han har skadet henne så det går jo ikke.. Men han reddet jo henne.. Jeg slipper fort fra meg tanken, jeg går mot jasper's telt han ligger ikke der, jeg går rundt i campen å leter endelig finner jeg han, jeg slipper hånden min hardt ned på skulderen hannes "oppe allerede?" Spør jeg "takk til clarke så... Forresten hvor er clarke, jeg må si takk uten å være halvtrøtt " svarer han "akuratt nå hviler hun etter å ha vært ute av campen" svarer jeg "hvorfor var hun ute av campen? " spør han "finn tok hun med ut, hun hadde tydeligvis løpt fra han så murphy fant henne, hun var skadet når hun kom til han" svarer jeg jasper "hva hadde han gjort henne" spør jasper forvirret " han hadde jagd henne opp i trærene så stingene på magen hennes hadde løsnet" "oh wow.. Hvorfor har hun sting i magen?" spør han.. Jeg kan ikke si det var meg.. "En skapning knivstakk henne." Svarer jeg fort og sikkert "wow, jeg tror hun har vært gjennom verre ting enn det jeg har.." "Cirka samme" svarer jeg før jeg snur og går min vei, jeg går mot murphy...
~
"Takk" sier jeg til murphy, han ser på meg overrasket "for å ta henne med hjem" fortsetter jeg "vel ha, ikke noe problem.. Bare ikke kast meg ut flere ganger.." Svarer murphy meg "deal" sier jeg raskt før jeg begynner å gå mot poden "bellamy!" Hører jeg bak meg, jeg snur meg "ta vare på henne, hun er spesiell!" Fortsetter murphy "det skal jeg." Svarer jeg før jeg snur meg og fortsetter å gå mot poden når jeg har klatret opp stigen begynne crystal å knurre "crystal ta det med ro, det er bare meg.." Sier jeg forsiktig.. Jeg snur meg sakte "oops" ser jeg finn si før han slår meg hardt i hodet med ett brekkjern og alt blir mørkt
-
CLARKE POV
-
Jeg våkner opp til en knurrende crystal, jeg gnikker meg i øynene for å se finn smilende foran meg "hvordan kom du deg ut?" Spør jeg døsig "dirket opp låsen selvsagt" svarer finn, noen dunker hardt fra rommet over oss "hvem er der oppe?" Spør jeg "bellamy" smiler han, jeg ser rundt meg, det ligger ett blodigt brekkjern på gulvet... Jeg ser opp på Finn "åh det.. Det er hevn på at han slo meg i ansiktet." "Du kidnappet meg.." Jeg slengte ett blikk over skulderen til finn, murphy sto der helt lydløst, jeg ser tilbake på finn fort, han tar ned en hånd på pannen til crystal "ikke rør henne!" Sier jeg før jeg prøver å slå finn i ansiktet med knyttneven, han tar hånden min imot og presser den ned, crystal flytter seg lett og går i andre siden av rommet og setter seg ned der, finn tar plassen hennes.
"Så.. Hvor var vi?" Spør finn før han lukker øynene sine å kommer mot meg.. Kanskje murphy kan få tiden sin, jeg løfter en finger fra siden og peker mot brekkjernet, han nikker, lippene til finn treffer mine og vi smelter sammen, han presser kroppen sin mot min, han tar en hånd under singleten min og skyver hånden oppover i en elegant bevegelse, jeg bare fortsetter å kysse ham å prøver å ignorere det mens han tar den andre hånden nedover, jeg åpner øynene, finn hadde sine øyne også åpne som var jævlig creepy, jeg lukker mine fort igjen... Skal ikke murphy slå han snart? Jeg hører et dunk og finn sitt hode faller ned på magen min, jeg tar fort vekk hendene hannes der de hadde vært "det var på tide..."
~
"Ja jeg skulle jo være lydløs da..." Svarer murphy. "Takk" sier jeg før jeg gir han en klem, han står med hendene litt uteni lufta uten å vite hva han skal gjøre før han klemmer meg tilbake.
Jeg slipper han og klatrer opp stigen til der bellamy er stengt inne, jeg vrir om låsen og slipper han ut "skadet han deg, hva gjorde han?!" Begynner bellamy å si i bekymring "han kysset henne..." Svarer murphy nedenfor stigen "HVA?!" Roper bellamy "han hadde gjort verre ting hvis ikke murphy slotil ham i med brekkjernet" sier jeg fort
-
Bellamy sitter bevistløse finn opp med tau rundt armer, ben, munn og øyne, bellamy tok også på ett gitter på luken, gitteret kan skrues av underifra, noen kommer opp stigen, det er jasper
"Føler du deg bedre allerede jasper?" Spør jeg smilende, han kommer bort og gir meg en klem "takk for at du reddet livet mitt, clarke" sier han smilende "hversegod, jeg kunne ikke la en venn dø selvsagt" sier jeg smilende tilbake "jeg hørte om såret.. Får jeg se??" Spør han nysgjerrig "hvorfor ikke, du har jo ett på brystet så hvorfor ikke se mitt?" Jeg tar opp singletten mens han tar opp t-skjorta "ouch.. Det ser vondt ut.." Sier jasper sakte "det var det også.." Ler jeg, jeg ser til vanstre murphy sto der "hei" sier jeg smilende, han ser på oss rart.. "Oja nei, han ville bare se såret" jeg fikk latterkrampe av at murphy trodde vi kledde av hverandre. "jaja, jeg skal ikke forstyrre dere" sier jasper mens han tar ned t-skjorta og begynner å gå mot stigen "god bedring da jasper!" Roper jeg etter han "du også clarke!" Roper han tilbake
"Var det noe?" Spør jeg murphy "neh.. Jeg ville bare skjekke om det gikk bra med deg" svarer han "alt bra med meg, faktisk perfekt!" "Jeg trodde ikke alt skulle være så perfekt etter å ha fått en kniv i magen og blitt kidnapped" ler han "shit happens" svarer jeg under latteren min "men seriøst, går det bedre med såret?" Spør han "fantastisk, det gror kjempefort." Svarer jeg "men seriøst.. Hvorfor i ett øyeblikk er du på vei til å drepe meg og i ett annet redder du meg fra kanskje døden?" Ansiktet hans går fra ett smil til å bli mer vanelig "det... Har jeg ikke svar på.."
~
"Du må ha en grunn til å bare snu helt opp ned" sier jeg "nei, clarke det har jeg ikke"svarer han "jeg ble snill, ok? " fortsetter han "jada.." Jeg går bort og gir han en klem, han sukker og lener hodet sitt oppå mitt, når jeg lener hodet mitt inntil brystkassen hannes kjenner jeg hjertet hannes dunke forferdelig fort... Jeg vil ikke spørre hvorfor. Vi står sånn i 5 min før vi splitter opp "vel jeg trengte den klemmen" sier jeg "du kan få en når som helst" svarer murphy, jeg smiler tilbake.. "Hva skjedde egentlig nå bellamy gikk fra deg ute i skogen? " spør jeg og strekker meg etter arrene han har i ansiktet "skapningene tok meg og torturerte meg..." Han tar tak i hånden min å legger den ned langs siden "det gjør ikke vondt, så ikke bry deg" "du ser ut som du har vært gjennom 2 verdenskrig... Hvordan kan jeg ikke bry meg?" Spør jeg "fordi du har ett dypt sår i armen og ett kutt i halsen pågrunn av meg... " "du reddet livet mitt..." Svarer jeg "og i ett øyeblikk var jeg på vei til å ta det" sier han "ok, jeg bryr meg om deg, du kan ikke gjøre noe med det." Sier jeg fast bestemt på at han ikke kan vinne samtalen, han går inn for en klem igjen, denne gangen holder han meg fast så jeg ikke kan gå, han tar opp singletten bak og stryker ett knivblad mot ryggen min, jeg ser opp på han og smiler for jeg vet han ikke skal gjøre det, han tar knivtuppen og vrir litt rundt på den, den kjentes som den skulle gå litt inn inn i huden men jeg hadde ikke brydd meg om jeg blødde litt, han skraper fort nedover som sikkert lager en hvit strek på huden min, jeg bare ser opp på han uten å bry meg "javel, du vinner" sier han til slutt, han tar ned singletten og slipper meg, jeg gir han ett smil før jeg går ned stigen og inn i campen, bell kommer løpende når jeg kommer ut, han tar hendene på rumpen min og trykker meg inntil han, så kysser han meg, jeg føler noen ser på oss.. 2sekunder etterpå føler jeg det ikke lengre.. Lurer på hvem det var... Jaja, jeg fortsetter å kysse bell,men jeg kjenner noe i buksene hannes "bell stopp det.." Sier jeg sakte "det er en part av meg jeg ikke kan stoppe" ler han før han fortsetter å kysse meg...
~
MURPHY POV
-
Serriøst? Han får boner av å stå inntil henne...bellamy tror hun er en leke...det gjør vondt hvor mye hun elsker han, bare hun kunne se rundt seg, jeg står her liksom med åpne armer klar for å ta henne imot.. Men det kommer vel aldri til å skje etter det jeg gjorde mot henne.. Jeg kan fortsatt ikke sove over at jeg lot det gå ut over clarke fordi jeg var sur på bellamy, hun har ett godt hjerte som har tilgitt meg.. Vi har bare vært her nede i 2 uker og hun er den som har blitt skadd mest av oss.
Men fortsatt hjelper andre...hva er det jeg tenker på jeg fortjener ikke henne, egentlig ingen av oss her nede, vi er kriminelle og hun ble satt inn for faren hennes var kriminell...
Jeg ser på dem i noen min før jeg snur meg og går.
-
CLARKE POV
-
Øynene som satt på meg i noen minutter er borte nå.. Bellamy tror jeg begynner å overdrive litt snart, så jeg dytter han med til poden, vi klatrer opp, han dytter meg inntil veggen, han kysser nedover nakken min men jeg tar bare hodet hans opp igjen, han begynner å ta av meg jakken og singletten, jeg tar av ham t-skjorten "så du vil det?" Spør han under all pustingen "første jord sex? Gjett om" svarer jeg
Han legger meg ned på ett teppe på gulvet, han begynner å kysse meg nedover brystkassen og nedover magen, bell tar lett av meg buksen, jeg gjør det samme på han, undertøyet våres er fortsatt på og det håper jeg det fortsetter å være, hvis han tar av meg bare bh er det greit men.. Vi skifter plasser, jeg slikker han opp etter musklene på magen, jeg skyver en hånd opp til ansiktet hannes, jeg flytter meg oppover og kysser adamseplet hannes en gang før han flytter ansiktet mitt opp til hannes...
-
MURPHY POV
-
Jeg ser bort på der clarke og bellamy hadde vært, de var borte.. De er sikkert i poden..
Crystal kommer løpende og begynner å logre
"Hei, crys, skal vi leke?" Spør jeg når jeg plukker opp en pinne, hun bjeffer, jeg kaster pinnen, hun tar den imot på en elegant måte der hun hopper opp i lufta så all den hvite pelsen hennes flyter i lufta, når hun har fått tak i den kommer hun bort med pinnen igjen.. Sånn fortsetter det...
![](https://img.wattpad.com/cover/35035285-288-k441469.jpg)
YOU ARE READING
Mellom liv og død
Science FictionDet blonde håret mitt som nå hadde blitt rosa etter alle de grusomme tingene jeg hadde gjort på altfor mange mennesker... Før var jeg bare en uskyldig jentunge som kom ned til jorda fra verdensrommet etter 2 verdenskrig, vi var hundre stykker som bl...