Vzbudila jsem se kolem půl 10. Najednou se otevřeli dveře a tam stál Ben se snídaní. Nevěřila jsem vlastním očím.
,,Dobré ráno. Tak jak ses vyspala?"
,,Dobré i tobě. A vyspala jsem se skvěle."
,,Tak to je dobře. Tady jsem ti přinesl palačinky. Dělal jsem je poprvý, tak snad budou dobrý."
,,Děkuju moc."
Hned jsem si jednu vzala a ochutnala. Byl výborná. Úplně jsem se olizovala. Ben na mě jenom koukal a čekal na názor.
,,Jsou výborný."
,,Tak to jsem rád. Jsem si myslel že budou strašný."
Najednou se ozval zvonek.
,,To bude asi Semir."
Zvednul se a odešel otevřít. Tohle Semir nebyl. Byl to ženský hlas. Slyšela jsem kroky, který se blížili k pokoji. Přišel Ben a za ním nějaká ženská. Dívala se na mě a já zase na ni.
,,Nikol. Tohle je Andrea.... Semirova žena."
Vykulila jsem oči. Nevěděla jsem co říct. Radši jsem sklopila hlavu k zemi.
,,No... Tak já už půjdu do práce. Semir určitě už na mě čeká. Nikol kdyby něco tak volej. Číslo je na lednici a nebo přijď za námi do práce. Ahoj."
,,Ahoj."
,,Ahoj."
Ben odešel a my tam zůstali sami. Bylo mezi námi strašný ticho. Ani jedna jsme nic nechtěli říct.
,,Ahoj. Jsem Andrea."
,,D-d-dobrý den. Já jsem Nikol." vykoktala jsem ze sebe.
,,Můžeme si tykat."
,,Dobře."
A: ,,Jsi celá po Semirovi a jsem ráda, že tě můžu poznat. Nechtěla bys třeba někam zajít. Například někam nakupovat nebo jen tak do parku se projít. Mohli bychom vzít Ajdu a Lili. Samozřejmě pokud budeš chtít."
,,Můžeme. Tak já se jenom obleču a můžeme vyrazit."
,,Tak fajn. Počkám vedle."
Odešla vedle a já vylezla z postele. Došla jsem si ke svýmu kufru a vyndala jsem si černý kraťasy a bílí tílko. Udělala jsem si culík, trochu se namalovala a mohla jsem vyrazit. Vyšla jsem z pokoje a šla přímo za Andreou.
,,Tak můžeme jít?"
,,Ano."
,,A kam půjdeme?"
,,Nejdřív zajdeme pro holky a pak můžeme jít třeba nakupovat."
,,Tak fajn. Já zavolám Ajdě aby se připravili než pro ně přijedeme."
,,Dobře."
*Mezitím v práci*
,,Ahoj parťáku."
,,Ahoj Bene."
,,Před chvíli ke mně domů přišla Andrea."
,,Cože?"
,,Jo. Chtěla mluvit s Nikol. Tak jsem je radši nechal osamotě a jel do práce."
Najednou jim hlásili loupežný přepadení. Museli rychle vyrazit, takže Semir nestačil říct to, co chtěl.
*U nás*
Přijeli jsme před velký, bílí, dvoupatrový dům. Byl opravdu ohromný. Koukala jsem na něj s otevřenou pusou. Andrea přišla ke mě a pobídla ať vylezu z auta. To jsem taky udělala. Najednou se otevřeli dveře a v nich stáli dvě holčičky. Andrea na ně mávla a oni k nám přiběhli.
![](https://img.wattpad.com/cover/154949364-288-k372720.jpg)
ČTEŠ
My Bad Cop! [POZASTAVENO]
RomanceMůj život nebyl nikdy nějak zvláštní. Od mala mě vychovála babička, protože moje mamka to nezvládla. Jednoho dne, když mi bylo 16 jsme jeli s mamkou odněkud, jenže to by nebyla máma, kdyby ji nezastavila policie. Myslíte si, že tenhle okamžik mi změ...