,,Ale áno. A už tíško. Hneď teraz ti musím niečo ukázať,"
Niall ma chytil za ruku a ťahal preč od ostatných. Stihla som si všimnúť ich záhadné úškrny a trochu som sa aj začala báť toho, kam ma chce Niall zobrať.
Vyšli sme von. Slnko mi zasvietilo do očí a nachvíľu ma oslepilo. Niall ma ťahal stále rýchlejšie a rýchlejšie a ja som už za ním nestíhala bežať.
,,Poď rýchlejšie Lissa," zasyčal. Škaredo som po ňom zazrela, no on na mňa ani len nepozrel a ťahal ma ďalej.
,,Pôjdem rýchlejšie keď mi povieš kam vlastne ideme?" zavrčala som a vytrhla sa mu. Niall sa na mňa zamračil a znovu ma potiahol ďalej.
,,Uvidíš,"
Zvyšok cesty som už radšej bola ticho. Zastali sme v strede lesa. Stromy tam boli na seba takmer nalepené. Neviem ako dlho sme išli, ale už sa pomaly začínalo stmievať.
Niall sa oprel o strom a pozeral pred seba.
,,Čo si mi to chcel ukázať?" spýtala som sa ho, no on sa len uškrnul a zadíval sa na mňa.
,,Dnes ti to už ukázať nestihnem. Teraz pôjdeme domov a zajtra sa sem vrátime," šepol. Zamračila som sa na neho. Celú cestu som sa sem trepala len preto, aby mi povedal toto.
,,Ja sem zajtra nejdem," zavrčala som a Niall sa zasmial.
,,Ale ideš,"
,,Nemôžeš mi to prikázať,"
,,Ja môžem všetko," žmurkol na mňa a sadol si na zem. Rukou mi ukázal, aby som si sadla k nemu. Zrazu mi niečo kvaplo do vlasov. O chvíľu sa už poriadne rozpršalo.
,,Ehmm, poďme radšej preč," zamrmlala som. Do vlasov mi padali kvapky studenej dažďovej vody. Niall sa len usmieval a nevyzeral, žeby sa chystal odísť.
,,Ostanem tu dokým si ku mne nesadneš," vyhlásil. Zo stromu, pod ktorým sedel, sa skotúľalo pár veľkých kvapiek . Padli mu na hlavu a úsmev na tvári mu hneď zamrzol.
,,Fajn. Ideme!"
Víťazoslávne som sa na neho usmiala. Niall vstal zo zeme, na hlavu si dal kapucňu a bezslova sa pohol smerom, ktorý zrejme vieeol k jeho domu.
,,Prečo nejdeme za Harrym?" pýtala som sa, bežiac za ním.
,,Pretože ideme ku mne," odsekol a išiel ďalej. Prevrátila som očami. O nejakých desať minút sme zastali pred Niallovým domom. Už tam bol aj Liam, stál vo dverách a čakal na nás.
,,Kde ste tak dlho boli?" spýtal sa starostlivým hlasom, taký istým akým sa so mnou väčšinou rozpráva Darren.
,,Do toho ťa nič," zasyčal na neho Niall a zmizol vo dverách. Liam na mňa spýtavo pozrel.
,,Čím si ho zase naštvala?" zasmial sa a pustil ma dnu. Len som mykla plecami. Nemala som chuť ani náladu baviť sa s ním a rovnako ani s nikým iným.
Rýchlo som vybehla hore schodmi a vošla do mojej izby. Prvé čo ma upútalo bol môj kufor pohodený pri posteli. Vedľa neho bol aj Darrenov. Na ňom bol nalepený nejaký lístoček, o ktorom som si bola istá, že tam predtým určite nebol.
Odlepila som papierik z kufra a prečítala ho.
Máme tvojho brata... ak do týždňa neprídeš, zabijeme jeho a aj teba.
To bolo celé. Vystrašene som hľadela na ten papierik. V hlave sa mi preháňalo niekoľko otázok, no na všetky som mala len jednu odpoveď. Neviem.
Dvere na izbe sa zrazu roztvorili a dnu vbehol Niall.
,,Čo to máš?" zavrčal a vytrhol mi papierik z ruky. Chvíľu na neho prekvapene a zároveň a zarazene pozeral, no potom sa otočil ku mne.
,,Kto to písal?"
,,To by som rada vedela aj ja," mykla som plecami a aj keď som sa snažila tváriť, že mi to je jedno, nedarilo sa mi.
,,Liam!" Niall sa rozbehol za Liamom a podľa buchotu a nadávok, ktoré išli z chodby som usúdila, že do seba narazili.
,,Prepáč Niall," zamrmlal Liam. ,,Čo chceš?"
,,Nevieš kto to písal? A vlastne, nevieš kto doniesol Lisse do izby tie veci?" obaja prišli ku mne a Niall ukázal Liamovy, o čom hovorí. Ten si rýchlo prečítal papierik a pokrútil hlavou.
,,Prišiel som len chvíľu pred vami. V Lissinej izbe som ani nebol. A naozaj netuším kto to mohol byť," oznámil a Niall si povzdychol.
,,Ehmm, mám tam ísť?" opatrne som sa spýtala. Obidvaja na mňa vražedne zazreli a Niall sa postavil bližšie ku mne.
,,V žiadnom prípade. Ani len nevieme kde to je. Aj keby sme vedeli nepustím ťa tam," zavrčal.
,,Ale potom zabijú Darrena a aj mňa!" vystrašene som zapišťala.
,,Hej, ľudia pozrite čo som našiel!" vykríkol zrazu Liam, až sme s Niallom nadskočili. Podal nám nejakú mapu. A na nej bolo niečo vyznačené. Niallov dom a nejaké miesto na konci lesa. Tam je Darren.
,,Počkajte chvíľku. Hneď som späť. Myslím, že viem kde to je," povedal Liam a zmizol.
,,Takže tam pôjdem," rozhodne som vyhlásila a pozrela Niallovy do očí, ktoré ma už pár minút pozorne sledovali.
,,V žiadnom prípade," zavrčal. Chcela som namietať, ale v poslednú chvíľu som si to rozmyslela. Ani mne sa moc nepozdávalo, že by som tam mala ísť.
,,Nebodaj by si sa o mňa bál?" privrela som oči. Niall otvoril ústa a hneď ich aj zavrel. Nastalo dlhé, tráone ticho, počas ktorého sme si hľadeli do očí a ani jeden z nás sa netváril šťastne.
,,Áno. Bál,"
Ahojteee :D Prepáčte, že je nová časť až dnes. Mohla byť už včera lenže som s ňou nebola dáko spokojná tak som ju vymazala a napísala toto :) Dúfam, že sa vám páčila :) A s komentármi pri minulej časti ste ma naozaj potešilo :O ^^ Ďakujeeeem ^^ A či myslíte, kto napísal Lisse ten lístoček? :D :) Ďaľšia časť bude v stredu... :) :D
![](https://img.wattpad.com/cover/32729952-288-k767885.jpg)
YOU ARE READING
My nightmare (Niall Horan FF/SK) ✔
FanfictionNEODPORUCAM CITAT TO KEDZE SOM MALA 12 KED SOM TO PISALA.