Sophie
Keď som došla ráno do školy Abbs ma čakala pri skrinke.
,,Ahoj," pozdravila som ju. Začala som sa obzerať s cieľom nájsť jednu osobu - Natea. Chcela som sa mu ospravedlniť za včerajšok a za všetko čo som mu povedala. Ľudia prichádzali, odchádzali, motali sa po chodbe ale Natea som nikde nevidela.
Nenávidela som ospravedlňovať sa, chcela som to mať z krku.
,,Sophie, počúvaš ma vôbec?" postavila sa predo mňa Abby.
,,Prepáč zamyslela som sa. Čo si vravela?" Spýtala som sa a čakala som na odpovedať, ale nejak neprichádzala.
,,O čo ide?" Spýtala sa ma pochvíli. Neodpovedala som, iba som sa na ňu začudovane pozrela akože nemám páru o čom hovorí.
,,Ježiš veď nie som sprostá. Koho si hľadala?"
Po chvíli ticha som jej nakoniec odpovedala. ,,Natea."
A potom som venovala dlhý dlhý pohľad zemi.
,,Nemotáte sa okolo seba nejak často? Čo s ním máš?"
,,Čo? Nič s ním nemám! Len som sa mu chcela ospravedlniť za... no, že som bola na neho nepríjemná." Skrátila som to.
,,Veď dobre. Ja len, že vždy keď sa niečo deje si pri ňom, a on... Nate je Nate. Proste.. Len som si myslela, že sa medzi vami dvoma niečo deje." Usmiala sa a vzala ma do náruče.
,,Prepáč. Vlastne aj keby, bola by som rada keby mal Nate konečne nejakú normálnu babu. Zaslúži si to vieš?" Prikyvovala som zatiaľ čo sme sa stále objímali.
,,Takže sa ti nepáči?" Povedala pár sekúnd na to ako ma prepustila z objatia. Trochu ma to zaskočilo, a tým trochu myslím, že som si skoro pricvikla hlavu v skrinke keď som si do nej dávala učebnice. Našťastie ma z tejto podivnej chvíle zachránila Raven.
,,Abby nevidela si Jay-a?" Spýtala sa a ďalej sa obzerala.
,,Nie." Stručne odpovedala a ďalej sa venovala mne.
,,Abbs ti pomôže ho nájsť Raven, ja už musím ísť na hodinu takže sa uvidime potom." Otočila som sa a odišla skor, ako ma mohla Abby zastaviť. Bože, ešte že je Raven taká sprostá, a nenapadlo ju, že nám hodina začína v tom istom čase.
Išla som do učebne biológie kde som mala prvú hodinu. Boli tam asi traja ludia a z toho som sa s nikým nebavila, takže som si sadla do poslednej lavice a rozhodla sa pretrpieť tých 15 minút ktoré ostávali do hodiny sama s mojimi myšlienkami.
Nechápem, prečo sa ma na to Abby pýtala. Že by sa jej Nate páčil? Alebo nejakej jej inej kamarátke? To pochybujem.. Nate a Abby sú najlepší kamaráti. Abby by Nateovi povedala keby sa niekomu páčil. Aj keby sa jej niekto páčil, povedala by mu to. A naopak tiež, takže...
Počkať.
Nate by Abby povedal, keby sa mu niekto páčil. A Abby, ako správna najlepšia kamarátka, by šla hneď zistiť, či to tak je alebo nie. Bože, toto je ako v tretej triede.
,,Je tu voľné?" Zdvihla som hlavu, a pohľad sa mi naskytol na Jay-ovi. Nemala som na neho naládu, vlastne nemala som vôbec náladu ale aj tak som prikývla.
,,Neboj sa, keď začne hodina odídem. Len neviem nikoho nájsť a tak som myslel, že tu budú všetci. Nevieš, kde sú?" Pokývem hlavou na znak nie.
,,Ale Raven ťa hľadala."
,,Ježíš, tak to dúfam, že tu ma hľadať nebudú." Povedal a začal si niečo čmárať do zošita.
,,Veď spolu..."
,,Spávame. Nič viac." Prerušil ma. Prikývla som. Nachvíľu odtrhne hlavu od zošita a začne si ma premeriavať.
,,Je ti niečo?" Spýtal sa. Posledný človek s ktorým som sa o tom chcela baviť bol Jay. Ale s kým iným som sa o tom mohla porozprávať? Abby by povedala Nateovi čo cítim, a ja vlastne ani neviem čo cítim. Iss by to nepochopila pretože Natea nepozná.
Najlepšia možnosť bol Jay. A teraz, keď tu sedel, bol päť minut svojho života príjemný, som sa proste rozhodla povedať mu to. Od drog, cez pusu, o večeri u nich doma až po dnešné ráno.
,,Páni. Nie si tu ani mesiac a už si Nateovi pobláznila hlavu? Musím ti povedať, že to je špeciálny úkaz," Zasmial sa a ja s ním.
,,Jeho otec je taký vieš. Nate sa snaží, ale naozaj to občas nezvláda - to si tiež mohla zistiť. Je to dobrý chalan. Ale stále nechápem tú Abby. Čo sme v tretej triede, že zisťuje, či sa ti páči? Nech dojde on a zistí to." Začala som sa nekontrolovateľne smiať, dokonca som skoro padla z miesta.,,Čo sa smeješ?" Spýtal sa a usmial sa na mňa.
,,Nič len.. Ja som povedala presne to isté. S tou treťou triedou." Povedala som a znovu som sa začala smiať, ani neviem prečo, proste mi to zrazu prišlo strašne vtipné. Jay to už nevydržal a pridal sa ku mne. A tak sme sa tam ako dvaja retardi smiali, ľudia chodili do učebne a pozerali na nás ako na autistov.
,,Dobre, dobre, už stačí. Ja plačem." Povedala som a utrela som si slzu od smiechu ktorá mi stekala po líci.
,,A páči sa ti vlastne ten Nate? Pýtam sa len zo zvedavosti. Nevykvákam mu to."
,,Vlastne... aj áno ale je to také.. Nie aj áno. Neviem." Priznala som sa.
,,Tak keby si si mala vybrať medzi sexom s Nateom alebo televíziu a pizzu.... Ako by si strávila svoj večer?" Začala som sa znovu smiať.
,,To záleží na tom, aká pizza by to bola." Odpovedala som.
,,Salámová, to je jasné."
,,No vzhľadom na to,že salámová je moja obľúbená pizza... Nate by asi musel počkať." Začal sa znovu smiať a ja s ním.
,,Fajn tak Nate sa ti definitívne nepáči. Alebo si len pažravá a lenivá. Alebo nemáš rada sex. Dúfam že to je jedna z tých prvých dvoch možností." Povedal a usmial sa na mňa.
Nebudem to tu obkecávať, ale v poslednej dobe toho maam strašne veľa, nemala som čas napísat časť. No teraz je tu, aj s malou pomocou mojej milovanej @Vaness811, takže si ju užite. 🌹
![](https://img.wattpad.com/cover/80302937-288-k893224.jpg)
YOU ARE READING
Shield
Teen Fiction,,Jay, máš tri sekundy na to, aby si sa mi prestal dotýkať vlasov, inak z teba spravím omeletu!" Zasyčala som potichu, aby nás skupinka ľudí prechádzajúcich okolo nepočula. Neznášam keď mi niekto chytá vlasy, je to nepríjemné. Na svoje vlasy som cit...