Z pohledu Martiny
*Otevřela jsem dveře a uviděla Lodovicu. Usmála jsem se na ní ale ona zůstala s vážným výrazem*
T: Ahoj Lodo, pojď dál
L: Díky
*Vešla dovnitř a rovnou zamířila do kuchyně kde seděl Jorge pojídajíc snídani*
L: Kdo si myslíš že jsi?
J: Jorge Blanco
L: Tím myslím, kdo si myslíš že jsi abys ubližoval lidem?
*Ignoroval její otázku a pokračoval v jídle*
L: Odpověz!
*Praštila do stolu což přimělo Jorgeho se na ní podívat. Já tam jen stála a dívala se na to, co se stane. Ještě nikdy jsem Lodovicu neviděla takhle naštvanou*
J: Mluvíš o Diegovi a o mě? To on si začal a mně došla trpělivost! Protože on vždy dostane to, co chce! Ne, tím myslím všechno co JÁ chci!
L: Aha, myslíš tím mě? Chceš si promluvit o mně, tobě a o něm? Pořád ke mně něco cítíš?
J: Počkat, teď-
L: Nech mě domluvit. Věděla jsem že se ti líbím ale nikdy jsi nepřišel a nikam jsi mě nepozval, narozdíl od Diega! Chtěla jsem ho odmítnout ale uvědomila jsem si, jaký jsi zbabělec!
J: Tak to stačí! Ano, líbila ses mi ale to už je minulost! A neuhodil jsem Diega kvůli tomu!
L: Kvůli čemu tedy?
J: Kvůli ní!
*Ukázal na mě a oba se na mě podívali. To mě trochu znervóznilo*
L: Co?
J: Kvůli ní
L: Proč? Mluvil snad o Tini? Víš jaký je, nemusel jsi ho hned mlátit
J: To, co řekl bylo přes čáru
L: Proč se tě to tak dotklo? Nikdy jsi nic takového neudělal když jsem se ti líbila já
J: Martina je moje přítelkyně a nenechám o ní takhle mluvit!
*Lodovica byla překvapená, hodně překvapená.*
L: Já jsem myslela... že máš rád mě...
J: věci se mění, měl jsem tě hodně rád ale teď je má dívka Martina.
L: Ale... ale...
J: Nic. Jdi a žij si vesele s Diegem
*Kývl na mě jako pokyn, že mám Lodo odvést ven. Šly jsme v tichosti, netušíc co říct*
T: Já-
L: Nic neříkej. Jen ať je Jorge šťastný. Je to super kluk
T: Jedna otázka... proč jsi ho nechala?
L: Jsem hloupá. Nevím co jiného na to mám říct. Tak ahoj
T: Ahoj
*Zavřela jsem dveře, vrátila se za Jorgem a objala ho*
T: Jsi v pořádku?
J: Ano
T: Budeš ještě jíst?
J: Ne. Kvůli ní jsem ztratil chuť.
![](https://img.wattpad.com/cover/63958628-288-k310483.jpg)
ČTEŠ
Čas
FanfictionMyslela jsem si, že cestování v čase je zábava. Také že je, dokud se ve vás neprojeví city.