Harry bez váhání souhlasil, proto sem přeci přišel, aby Severuse zachránil! Nebelvírská impulzivní povaha se v něm tehdy naplno probudila a převzala otěže. Teprve potom, co byl uvězněn v magickém kruhu, spolu s rozběsněným vlkodlakem mu došlo, že to všechno byla jen dobře provedená past.
„Tohle v dohodě nebylo!" křičel Harry, který se jen tak tak vyhnul smrtícím drápům.
Pravda, nebylo, trochu jsem pozměnil podmínky naší dohody," pochechtával se Voldemort. „Jsem upřímně zvědavý, jestli i z tohohle vyvázneš živý. Koneckonců jsi přemožitel Baziliška, takže by pro tebe jeden vlkodlak neměl být problém," pokrčil rameny, ale nikoho svým ledabylým postojem neoklamal. Každý na něm viděl, jak si to užívá.
„Nezabiju ho!" odporoval Nebelvír, avšak i přes svá slova sevřel hůlku.
„Uvidíme," pronesl Voldemort s očima upřenýma na kruh, pozorně sledoval, jak Potter vnitřně bojuje sám se sebou.
Harry ve svém životě zažil, jen málo okamžiků, kdy netušil kudy kam. Nechtěl Severusovi ublížit, ale pud sebezáchovy byl silnější.
Pamatuj, pouze tvá láska ho může přivést na správnou cestu.
Harry myšlenku zachytil jen vteřinku, ale bohatě to stačilo k tomu, aby se rozhodl. Očima na posledy spočinul na hůlce, než ji švihem vyhodil z kruhu. V další moment sebou musel hodit do strany, aby ho vlčí tesáky nepřekously v půli. Učinil rozhodnutí, které je buď zabije, nebo dostane s téhle šlamastiky.
Krev mu hlasitě pulzovala v uších, že sotva dokázal vnímat. Brýle se mu z potu, který se z něj valil, zamlžovaly. Doposud se mu, ale dařilo, až na pár škrábanců zvířeti vyhýbat. Přál si, aby na něj mohl nějakým způsobem mluvit, jenže mu nestačil dech. Vlkodlak naproti tomu vypadal, že se teprve rozehřívá.
Uběhlo pár minut a Harryho tělo pomalu, ale jistě naráželo na své limity. Svaly měl v jednom ohni a plíce někde v té honičce musel už dávno vyplivnout. Byl si dobře vědom, že kvůli únavě začíná být pomalejší, přesto se, ale odmítl vzdát.
„S-everusi," zasípal sotva srozumitelně. „Rád si s t-ebou zahraju na honěnou, ale až budeš zase při s-myslech." Harry měl skoro chuť zakřičet přestávku, jenže Severus nevypadal, že by s tím souhlasil. Právě se kolem něj Harry chystal chytře prokličkovat, když zjistil, že nemůže pohnout nohou. Následně nestačil, ani vykřiknout a válel se na zemi bez brýlí. Silné sevření na jeho noze mu bylo jasnou nápovědou, že se Severusovi povedlo ho chytit. Marně se pokoušel z tisku vymanit, jenže proti vlkodlačí síle neměl sebemenší šanci. Severus ho triumfálním vrčením začal táhnout směrem k sobě.
Harryho vyhlídky nevypadaly vůbec růžově. Vší silou zatínal zuby, aby nekřičel bolestí. Poněvadž vlčí drápy hluboko zaťaté v jeho noze ho málem poslaly bolestí do mdlob. K tomu reálně hrozilo, že když sebou bude nadále cukat, že o nohu brzy přijde. Nechal se proto přitáhnout, až k vlkodlakovi, jenž na něj divoce cenil tesáky. Harry byl rád, že v ten moment vidí, asi tak dobře jako slepý krtek. Za to ale cítil, vlkův horký a smrdutý dech. Po zádech mu přejel mráz, když vlkodlak zacvakal zubama. Nebylo pochyb, že se ho právě Severus chystal naporcovat a sežrat. Posměšky, které vzdáleně zaslechl, ani nevnímal, poněvadž mu na mysl přišla poslední spásná myšlenka. Dostatečně šílená, že by mohla vyjít, jenže šance se zdála být tak mizivá, že při pokusu nejspíš zemře. Byl to však jeho poslední zoufalý pokus, který je buď zachrání, nebo je oba pošle do pekla. Využil všechnu svou odvahu a Severuse v nestřežené chvíli objal.
Vrčení od vlkodlaka okamžitě ustalo, stejně tak vzdálený smích. V sálu nastalo ohlušující ticho.
„Severusi," šeptal Harry do vlkodlakova ucha. „ Tohle nejsi ty. Nenech ho nad tebou vyhrát." Slova se z něj valila tak rychle, že mu docházel dech. „Ty jsi přeci budoucí mistr lektvarů, který jich jednou vymyslí tolik, že za to bude odměněný, Merlinovým řádem," třásl se, zuby mu o sebe nepříjemně drkotaly, ale nepřestával mluvit, jelikož ho vlkodlak jasně poslouchal. „Tohle není naše budoucnost. My dva máme pro sebe naplánovaného úplně něco j-iného." Při posledním slově mu škobrtl hlas, poněvadž se vlkodlak pohnul a obtočil mu paže okolo pasu. Harryho srdce se zastavilo v další okamžik se, ale rozbušilo, jako o závod. Z vlkodlakova hrdla se totiž ozvalo spokojené zabručení a nos přitiskl na mladíkovu klíční kost.
![](https://img.wattpad.com/cover/283579692-288-k416154.jpg)
ČTEŠ
Příze osudu
FanfictionKouzelnický svět už není takový, jak ho známe. V nestřežené chvíli padl do rukou obávaného černokněžníka Lorda Voldemorta. Lidé zoufale prchají do všech koutů světa v marné snaze uniknout zpod jeho krutovlády. Ti odvážní se sami sebe neustále ptají:...