Хари
Стоях, взирайки се в името върху екрана на телефона.
*Входящо повикване "Ан"*
Бях й казал да не ме търси освен, ако не е нещо наистина сериозно. Една част от мен не искаше да вдига проклетия телефон, но след четвъртото позвъняване най-после го направих.
-Ан.
-Хари, Доминик е. Майка ти е много зле. В болницата до домът й сме. Ела колкото е възможно по-бързо.-каза паникьосано и затвори телефона, а на мен ми трябваше известно време да се осъзная, какво по шибаните дяволи чух току що.
Дишането ми сякаш спря.
" Майка ти е много зле. В болницата до домът й сме."
Ръцете и краката ми изтръпнаха. Ушите ми започнаха да бучат. Сърцето ми се разтуптя прекалено бързо. Отидох до най-близкият храст, връщайки и малкото от закуската, която ядох сутринта. Клекнах, започвайки да поемам дълбоки глътки въздух.
" Майка ти е много зле. Майка ти е много зле. Майка ти е много зле."
Не, не, не.
Телефонът в ръката ми извибрира. Съобщение от скрит номер.
"Следващият път няма да съм толкова милостив. Тик-так, времето започва да тече за следващата жертва. Пази гърбовете на близките си, Стайлс."
Изкрещях в изблик на гняв, захвърляйки телефона на земята.
-Ще те намеря копеле нещастно. Ще гориш в ада.
Грабнах мобилното устройство, пъхайки го обратно в джоба на дънките си.
Станах, опитвайки да не се олюлявам от замайването на главата ми и влязох в заведението.
-Трябва да отидем в болницата.-успях да кажа и облякох якето си.
-Какво се е случило?-Бела последва примера ми, а паниката в гласът й беше ясно доловима.
-Майка ми е в болница.-отново изтръпнах, когато го казах на глас.
Хванах топлата ръка на Бела и набързо напуснахме заведението.
Опитах да вкарам ключът в колата, но ръцете ми трепереха. Изпуснах ги.
-По дяволите.-измънках вземайки ги, но отново се случи същото.
-Мамка му, мамка му, мамка му.-започнах да крещя, удряйки юмруци във волана.
Неизвестността ме съсипваше, пречеше ми да мисля рационално. Никога не бях губил контрол по този начин. Щях да намеря онези изроди и да ги убия един по един, бавно и мъчително. Щяха да ми паднат в ръцете и да си платят за всичко.
![](https://img.wattpad.com/cover/267188690-288-k495535.jpg)
YOU ARE READING
SHE - H.S
FanfictionТя беше неговото обсебване. Тя беше неговият лъч светлина. Тя беше лекарството за всичките му рани. Тя беше надеждата му за един по-добър живот. Тя...Тя беше неговото спасение. Черните вълнисти коси, спускащи се малко под раменете. Тъмно лешникови...