fanni_29 ötlete alapján 💗💗💗
T/N = te neved
V/N = vezetékneved~Scott
Annyira örültem, hogy végre megérkeztem az épületbe, ahol már várt a lakásom. Fáradtan vonszoltam fel magam a másodikra, majd nyitottam ki az ajtót, és egyszerűen elnyúltam a kanapén.
Néhány pillanatig elheverésztem, de egyszer csak egy ijedt női kiáltást nem hallottam. Felpattantam és megpillantottam egy fiatal nőt, egyszál törülközőben.
– Úristen! Ki maga?
– Jaj, nagyon sajnálom. Ezek szerint rossz lakásba jöttem. Scott Lang vagyok.
– A szembe szomszéd, ugye?
– Ez a 7I?
– Igen. A-azt hiszem én most felöltözök, aztán... – motyogta, majd elsietett.
~T/N
Hát ezt nem hiszem el! Sose éreztem még ilyen kínosan magam. Kisétálok egyszál törülközőben a saját nappalimba, erre véletlenségből pont ott volt a szomszédom. Legszívesebben elsüllyednék szégyenemben. Gyorsan összekaptam magam, felvettem a hosszú ujjút és a melegítőnadrágot, ami a pizsamám gyanánt szolgált, és paradicsom piros arccal visszamentem a nappaliba.
– Kezdhetnénk előről? T/N V/N vagyok.
– Scott Lang – mosolyodott el.
– Szóval, te vagy... Hangya?
– De jó! Hallottál már rólam. Vagyis... igen. Most is bevetésről jöttem haza, és a fáradtság miatt nem is néztem a lakásszámot.
– Semmi baj, csak először majdnem szívrohamot kaptam – mosolyodtam el. – Kérsz egy kis teát?
– Igen, szívesen elfogadom – válaszolt, és próbált elfolytani egy ásítást.
– Gyere – intettem a fejemmel, hogy kövessen a konyhához. Feltápászkodott a kanapéról, majd utánam jött.
Kivettem a szekrényből két bögrét majd kitöltöttem magunknak a teát.
– Szóval bevetés, mi?
– Igen, és szívesen mesélnék róla, de bevallom, titkos dolog.
– Ó. Kár. Szeretem az ilyen sztorikat.
– Ezt nem gondoltam volna. Nem mintha egy nő nem érdeklődhetne az ilyesmi iránt, csak... hagyjuk – sóhajtotta, majd a tenyerébe temette az arcát, de el is kapta onnan.
– Minden oké?
– Mintha lenne itt valami – mutatott óvatosan a bal szemöldökéhez.
– Hadd nézzem! – tettem le a bögrémet a pultra, és felkapcsoltam a mosogatós feletti villanyt. – Már látom. Van itt egy kis sérülés. Mindjárt hozok fertőtlenítőt és vattát, aztán kitisztítom, rendben?
– Ha nem nagy gond – vont vállat.
A fürdőszobában gyorsan előkerestem, amit kellett és visszasiettem Scotthoz.
– Itt is vagyok – mosolyogtam, majd nekiláttam kitisztítani a sevet, de mintha ezt egy gyereknek kellett volna csinálnom.
– Scott, figyelj ide! Nem tudok segíteni, ha folyton arrébb mész. Nem olyan vészes. Egy kicsit csíp, de ennyi – csóváltam a fejem.
– Jó-jó, bocs – motyogta, és már hagyta, hogy rendbe tegyem.
– Kész is – mosolyodtam el két perccel később.
– Köszönöm. Ezt és a teát is. Viszont most már megyek, mert szerintem álva el tudnék aludni.
– Persze, menj csak. Jó éjt!
– Neked is – intett, majd az ajtóhoz ment és elhagyta a lakást.
3 évvel később...
– Na, mit szólsz ehhez a házhoz? – kérdezte Scott. Már jó ideje néztük a házakat San Francisco szerte. Pontosabban, mióta kiderült, hogy babát várok.
– Nem is tudom. Nem túl nagy ez nekünk?
– Tudom, annak látszik kívülről, de láttad, hogy belülrő szerintem pont elég.
– Mondjuk az is igaz, és javítgatni se sok mindent kell rajta – gondolkoztam el.
– Akkor ez jó lesz?
– Azt hiszem igen –mosolyogtam rá és nyomtam egy puszit az arcára.
![](https://img.wattpad.com/cover/235038171-288-k88549.jpg)
YOU ARE READING
Avengers oneshots II. [BEFEJEZETT]
FanfictionA borító ugyanaz, amit @fragmexnts készített, csak én magam adtam hozzá a római kettest. SHIPPEKET TOVÁBBRA SE ÍROK. VISZONT PARENTAL(valamelyik bosszúálló szülő lesz)ONESHOTOKAT KÉRHETTEK, IRONDAD AND SPIDERSONT IS. Akikről olvashattok/kérhettek:...